julkimo
Suomi
muokkaaSubstantiivi
muokkaajulkimo (2)
- julkisuuden henkilö
Ääntäminen
muokkaa- IPA: /ˈjulkimo/
- tavutus: jul‧ki‧mo
Taivutus
muokkaaTaivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | julkimo | julkimot |
genetiivi | julkimon | julkimojen julkimoiden julkimoitten |
partitiivi | julkimoa | julkimoita julkimoja |
akkusatiivi | julkimo; julkimon |
julkimot |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | julkimossa | julkimoissa |
elatiivi | julkimosta | julkimoista |
illatiivi | julkimoon | julkimoihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | julkimolla | julkimoilla |
ablatiivi | julkimolta | julkimoilta |
allatiivi | julkimolle | julkimoille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | julkimona | julkimoina |
translatiivi | julkimoksi | julkimoiksi |
abessiivi | julkimotta | julkimoitta |
instruktiivi | – | julkimoin |
komitatiivi | – | julkimoine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | julkimo- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Liittyvät sanat
muokkaaSynonyymit
muokkaaAiheesta muualla
muokkaa- julkimo Kielitoimiston sanakirjassa